FINT SKAL DET VÆRE
EN FREMMED MAND
- Godmorgen, mrs. Bucket. - Det udtales 'Bucket.'
Det vidste jeg ikke. For mig er folk blot et navn på et stykke papir.
Mælkemanden skal ikke gøre mig til et stykke papir.
Er der noget galt, mrs. Bucket ... 'Bucket?'
Den ser pæn ud, men for fremtiden vil jeg kun have mine egne flasker.
De er rene, og det ved man ikke, om andre folks er.
Giv besked om, at jeg vil have mine egne flasker.
Flaskerne bliver steriliseret, mrs. ...
'Bucket.' Mælken er pasteuriseret.
Pyt nu med, om den er steriliseret, pasteuriseret eller privatiseret.
Giv Deres overordnede besked om, at jeg vil have mine egne flasker.
- Der er en mand inde hos Elizabeth. - Og hvad så?
- I Elizabeths hus. En mand! - Det hørte jeg godt.
- Godt, Sheridan ikke er hjemme. - Det er måske en håndværker.
- Med et håndklæde om livet? - Han lyder da til at være ren.
- Måske er hendes mand vendt hjem. - Det er ikke hendes mand.
Jeg har advaret hende imod at se 'Channel 4.'
Det er farligt at identificere sig med dem, der bor på kontinentet.
- Onslow ... - Hvad er der?
- Det ser ud til at blive smukt vejr. - Yndigt.
Prøv engang at se, hvor godt vejret er.
Nu har jeg set det. Vejret er dejligt.
Vi taler næsten aldrig sammen. Selv når vi elsker, taler du ikke til mig.
Der taler du faktisk slet ikke til mig.
Skal man absolut gøre to ting på én gang?
I de stunder vil man gerne vide, om der rent faktisk er en til stede.
Gør det så stort et indtryk?
Jeg vil ikke snakke, når vi elsker, for sidst sagde du midt i det hele:
''Hvis jeg var død i barselssengen, ville du så have giftet dig igen?''
- Ville du det? - Jeg kunne ikke engang fortsætte.
Kvinder glemmer, at det kan være svært at elske. Især når man er gift.
Og så spørger du mig om det! Systemet bliver overbelastet.
Skal vi så stå op?
Du behøver ikke gå helt i spåner, bare fordi vejret er godt.
- Tag noget på. Du ophidser Onslow. - Ikke så tidligt om morgenen.
Far er gået og har lagt en besked.
'Fjendtligt fly i sigte. Bare bliv liggende. Jeg ordner det.'
'Hvor er mine rationeringsmærker?'
- Nu bliver vi nødt til at stå op. - Jeg slår din far ihjel.
Tænk på, hvad det betyder for vores hus.
Vi havde ikke behøvet at ofre termoruder.
Der er sikkert en helt uskyldig forklaring.
Umuligt. Der går en halvnøgen mand rundt med et udsvævende udtryk.
- Han havde overnattet der. - Det kan du ikke vide.
Går man sådan klædt, når mælken kommer, har man overnattet der.
Du har sikkert ret.
Hvis hun beholder ham, kommer vi måske til at dele mælkeflasker.
Jeg vil ikke dele flasker med en syndig elskovsrede.
- Det vedkommer ikke os. - Elizabeth er min veninde.
Skal jeg bare lade stå til, mens hun synker ned i moralsk fordærv?
Liz synker da ikke ned i fordærv.
Det går ikke. Vi må redde hende.
Min nabo er ved at gøre sit hus til en syndens hule.
- Hyacinth ... - Det går ud over ejendomspriserne.
- Er du ikke stået op endnu? - Jeg tænker.
Det nytter ikke at miste hovedet i den slags situationer.
Nogen må bevare overblikket.
Ingen har set ham. Heller ikke hende hos købmanden, og hun ser ellers alt.
Hvis I skal prøve at finde ham, må I først finde ud af, hvad han har på.
Det er det, det vil sige at bevare overblikket.
Der mangler ikke noget af hans tøj.
Så leder vi altså efter en gammel mand i pyjamas.
- Du tager fejl. - Yndigt!
- Vi må flytte. - Flytte?
Jeg kommer til at savne huset.
Det er blevet et samlingssted for kultur og god smag.
- Hvorfor skal vi flytte? - Det er blevet et belastet område.
Jeg vil ikke opfostre Sheridan i en kontinental atmosfære.
Elizabeth kan umuligt være indblandet i noget kontinentalt.
Nej, det er ikke til at tro.
Pris dig lykkelig over at være gift med en moralsk uanfægtelig kvinde.
- Hvad skal vi gøre? - Vi tager en kop te.
Bagefter tager vi en smøg og lægger en slagplan.
Onslow er god til at klare krisesituationer.
Det tror jeg gerne. Han må også have været igennem nogle stykker.
Hør så godt efter: Plan A ...
Jeg bliver her og venter på ham. I går ud og leder.
Jeg kan ikke gå nogen steder. Mr. Bickerstaff ringer måske.
- Hvem er mr. Bickerstaff? - Spørger du virkelig om det?
Han er det bedste, der er sket mig. Nu kan jeg begynde helt forfra.
Jeg føler mig så tryg ved at vide, at der er en, der holder af mig.
- Var det ikke mr. Crabtree? - Nævn ikke det svin.
- Elskede du ham ikke til vanvid? - Vi kunne endda høre det.
Det var en stor misforståelse.
Mr. Bickerstaff viste mig, hvad kærlighed er.
Jeg kan ikke gå, før han har ringet. Han må forvisses om, jeg elsker ham.
Gå med Daisy. Hvis han ringer, skal jeg nok sige, du elsker ham.
- Du tror mig ikke. - Jeg må på arbejde.
Først må du selv se det. Elizabeth har en mand i sit hus.
- Det vedkommer ikke os. - Det gør kvarterets renommé.
Man kan takke mig, for at området har et meget eftertragtet postnummer.
- Skal jeg stå og glo på hendes hus? - Nej da.
Vi snager ikke.
Jeg følger dig til døren.
Du vender dig om og vinker, som du plejer.
- Plejer jeg at vinke? - I dag vender du dig om og vinker.
Så kan du samtidig skæve over på Elizabeths hus.
Måske ser jeg ham ikke.
Så lad, som om du har glemt noget, og kom tilbage.
Så gør vi det hele en gang til. Af sted med dig.
Jeg har glemt noget.
Jeg har igen glemt noget.
Hvem er det fjols, der bor inde ved siden af, Liz?
Det er Richard. Han er faktisk meget sød.
Er han ikke en smule glemsom? Han er gået tilbage tre gange.
Med den kone er det fantastisk, han overhovedet går tilbage.
- Så du ham så? - Jeg kunne intet se.
- Mænd er så uopmærksomme. - Jeg kommer for sent.
Lad mig få fred til at tænke.
Hvis han ikke kommer ud frivilIigt, må vi drive ham ud.
Med tåregas?
Jeg går hen til Elizabeth under et uskyldigt påskud.
Jeg inviterer hende til et af mine finere middagsselskaber.
Du bliver her og holder øje.
Når Elizabeth har lukket mig ind, smutter han sikkert ud ad bagdøren.
Jeg må også hellere smutte.
Hun hører ikke efter. Bare jeg kunne lære, hvordan man gør.
Richard ... Vi må advare hende mod fremmede mænd.
Det må du gøre. Hører du ikke efter?
Gør det diskret.
Du må dukke op og tale henkastet om, at du har læst det i avisen.
- Hvad? - At fremmede mænd er farlige.
Hun tror, det er mig, der er farlig.
Jeg sætter min lid til dig, Richard. Svigt mig nu ikke.
Kvarteret må igen blive et sted, vi kan byde Sheridan.
Indtag din plads.
'Jawohl.'
- Godmorgen. - Godmorgen.
Goddag ... Et øjeblik.
Undskyld. Er det dig, Daisy?
Hun er lige gået ind til naboen. Vent et øjeblik ...
Hun kommer nok snart. Er det noget vigtigt? Din far ...
Jeg skal nok sige det. Jeg skal selv ind til naboen.
Man læser i avisen om enlige kvinder, -
- der indlader sig med fremmede mænd.
Det er sindssygt. Det kan man ikke tale om.
Hej, Liz. Har du læst om de kvinder, der indlader sig med fremmede?
Det kan jeg ikke sige.
Men Hyacinth står der jo nok og venter på, jeg skal sige det.
Jeg skal nok få det sagt.
Goddag, Richard ... Er der noget galt?
- Jo, ser du ... - Ja?
- Jeg må tale med dig! - Kom indenfor.
- Jeg er nødsaget til at tale med dig. - Ja, Richard.
Har du læst det? Fremmede mænd ...
Richard!
Du har ikke hilst på Elizabeths bror, vel?
Det er Elizabeths bror! Undskyld ...
Jeg har lige fortalt Emmet om jer. Det er Richard, og det er min bror.
- Han bliver her et stykke tid. - Det er jeg vel nok glad for at høre.
- At jeg bliver? - At du er hendes bror. Hyacinth ...
Hold nu op med dit sludder.
Du skal på arbejde. Han har en meget ansvarsfuld stilIing.
- Din søster har ringet, Hyacinth. - Min søster, Violet ...
Hun er gift med en bookmaker og bor i et hus med swimmingpool og stald.
- Nej, det var Daisy. - Nå.
Kom ind og få en kop kaffe, Emmet.
Og du kan se frem til en af mine finere middage.
Dem vil du synes om, Emmet. De er for de få udvalgte.
Når man bor ved siden af os, er man midt i et kulturelt smørhul.
- Jeg må på arbejde. - Igen?
'A bienrör,' som franskmændene siger.
'Café au lair' og en 'rêre à rêre.'
I guder!
Er hun altid sådan?
Det var hendes bror. Han er blevet skilt og mangler et sted at bo.
Jeg vidste, Elizabeths moral var uanfægtelig.
Hvordan kom du dog på den idé?
Jeg kunne da ikke være veninde med en, der havde en flosset moral.
- Hvor kunne du tro det? - Det var da dig, der sagde ...
Ja, det gjorde jeg. Og jeg havde ret.
Jeg må på arbejde.
Kom lige med indenfor. Der er noget, jeg må fortælle dig.
- Det er faktisk ret spændende. - Sig det herude.
Det er kun simple folk, der står og sludrer på gaden.
- Hyacinth ... - Nej, nej, nej.
- Jeg vil altså ... - Tys!
- Jamen ... - Hysh!
Emmet er musiker.
Han underviser i musik.
- Han har en klassisk uddannelse. - En klassisk uddannelse ...
- Ved du ikke, hvad det medfører? - Vel omkring 25 pund i timen.
Kan du ikke se, at han kan berige mine musikaftner?
Nå, dem. Ved han, at du holder musikaftner?
ikke endnu. Jeg er så beskeden.
Det må langsomt gå op for ham. Du har ikke hørt det bedste.
Han iscenesætter de lokale operaforestilIinger.
Hvordan havde han dog tid til at blive skilt?
Du må være forberedt.
Når han hører mig synge, vil han plage mig om at synge hovedpartiet.
Synes du, det vil være synd for Sheridan, at hans mor går til scenen?
- Hvor har du sat min mappe? - Han spørger måske alIerede i dag.
- Husk nu at ringe til Daisy. - Ja, når jeg får tid.
Jeg må planlægge min debut.
Far er ikke i nabolaget. Har Hyacinth ringet?
- Hvad med mr. Bickerstaff? - Vi må fortælIe det til Hyacinth.
- Hvad hvis mr. Bickerstaff ringer? - Du kan ringe henne hos Hyacinth.
På en slank, hvid trykknaptelefon.
Farvel, min ven.
- Hav en god dag. - Det, der er tilbage af den.
Hvorfor synger du herude?
Sikke et dumt spørgsmål. Du ved da, jeg nyder at synge.
Elizabeth ... Jeg serverer kaffe klokken kvart i elIeve.
- Du skulle have haft en skjorte på. - Skal det da være fint?
- Jeg savner alIerede mr. Bickerstaff. - Klap i, Rose.
- Kom nu. Hun sagde kvart i elleve. - Skal det være så præcist?
Det er lettere på den måde.
Nå, der er I ... Og næsten til tiden.
Kom indenfor. Kom indenfor!
- Og der er Sheridan i matrostøj. - Bedårende ...
Og der sidder han så på et æsel. Han kendte ikke til frygt.
- Hvorfor græder han så? - Jo ...
Fordi æslet var på vej væk fra hans mor.
Vi står hinanden så nær. Én til kop aromatisk luksus-kaffe?
Nej!
- Jeg har fået så rigeligt. - Din kaffe må være blevet kold ...
Det gør ikke noget. Jeg er så nervøs for dit fine stel.
- Jeg har min kiks. - Bare pas på, du ikke krummer.
Mit kongelige håndmalede stel er kun mit bedste hverdagsstel.
Mit fineste stel får du først at se til et mere højtideligt arrangement.
Måske en lille musikaften og en finere middag.
Jeg har endnu et fotoalbum et sted.
Tak for kaffe og billedforevisningen. Vi må af sted.
l må ikke gå nu! ikke lige nu. Jeg har flere billeder.
Dem vil jeg nødig gå glip af, men ...
Bliv der!
Bliv siddende.
Jeg er snart tilbage.
I rører jer ikke.
- Kom. Jeg klarer ikke flere billeder. - Hun sagde, vi skulIe blive.
Man skulIe tro, vi havde husarrest.
Har vi det?
- Vi må finde far med det samme. - Må jeg ringe til mr. Bickerstaff?
Du ringer ikke til herrebekendtskaber på min hvide trykknaptelefon.
Jeg ringer til Sheridan på den.
Tænk, hvis han opfangede en rest af jeres samtale.
- Vi må finde far nu. - Vi troede, han var her.
Han ville aldrig tage herhen og lede efter sine rationeringsmærker.
ikke i sine lange underbukser.
Kør nu ud og find ham.
Sæt dig ind i bilen, Onslow. Lige nu.
- Køleren mangler vand. - Vores vand er nok uegnet.
- Det lyder fint. Kør så, Onslow. - Hvad nu, hvis far ...
Farvel. Ring, hvis l finder ham.
Stakkels far. Nu render han rundt og kæmper mod 'die Luftwaffe.'
Vi må af sted. Emmet skal arbejde.
Det gør ikke noget. Vi får rigelig lejlighed til at ses.
Strålende.
- Så I det? - Hvem var det?
Det var far. Han er en af favoritterne i senior-cykelIøbet.
Hans nummer må være faldet af.
- Han havde undertøj og hjelm på. - De skal være klædt ud.
Far sætter livet på spil i et velgørenhedsarrangement.
Den gamle skole ... Nu kommer jeg, far.
Han må have noget at drikke, før han kører de næste 100 omgange.
Den gamle skole. Det er den ånd, der driver en frem midt i ragnarokket.